Rozdíl mezi tím, když nás všichni mají rádi a tím, když si to jen myslíme, není žádný. Proto nic nebrání pocitu, že jsme milováni, ať už je to jakkoliv. Nejdůležitější je přeci prožívat stav, ve kterém se cítíme dobře. Tím sami sobě pomáháme vnímat život lépe, bez ohledu na vnější okolnosti. A pokud se nakonec najde někdo, kdo nám potřebuje dát najevo svoji nenáklonnost, berme ho jako člověka, který nám tím jenom sděluje, že do našeho světa nepatří. A to je přeci dobře jak pro něho, tak pro nás. Není nutné se tím nechávat znepokojit, protože pouze my sami rozhodujeme o tom, kdo je naší součástí a kdo nikoliv. Máme to jen ve vlastních rukou, přesněji řečeno ve vlastní hlavě.
Velmi dlouho jsem řešil právě to, jak mě vnímají ostatní a dost mi záleželo na tom, abych na nikoho nepůsobil negativně. Přesto se mi čas od času stal pravý opak a já se tím zbytečně, ale bohužel intenzivně trápil. To, proč můžeme být někomu vyloženě nesympatičtí, ačkoliv si myslíme, že jsme k tomu nedali sebemenší důvod, je patrně záležitost přírody. Někteří lidé nás zkrátka budou přitahovat a jiní vysílají zcela jiné signály. A je to bezpochyby v pořádku. Příroda nás tak pravděpodobně, pomocí intuice, varuje před někým, s kým bychom jen ztráceli čas, nebo kdo by se k nám ani v nejmenším nehodil. Naše vnitřní tušení nám tak nabízí určitý sociální kompas, který rozhodně není dobré podceňovat.
AKTIVACE | PŘIHLÁŠENÍ |
![](https://elisty.cz/wp-content/uploads/2023/12/eklub-prispevek.webp)